Zasl. prof. dr. Janez Ivan Jazbec (1929-2015) 

Užaloščeni smo sprejeli novico, da 
nas je 26. marca zapustil dolgole- 
tni predstojnik Klinike za prežve- 
kovalce z ambulantno kliniko in 
zaslužni profesor dr. Janez Ivan 
Jazbec. Bil je vzor številnim gene- 
racijam bujatrikov. Njegova oseb- 
nost se je odražala z izjemno stro- 
kovnostjo, njegova plemenitost pa 
s človeško toplino, pripravljenostjo 
vedno prisluhniti ter pomagati, z 
velikim občutkom za vse in vsako- 
gar. Takšne lastnosti v tako veliki 
meri podari narava le redkim, in 
zaslužni profesor Jazbec je bil eden 
izmed njih. Plemenitosti človeka 
se žal posebej zavemo, ko nas za 
vedno zapusti. 
Rodil se je 10. decembra 1929 v 
kmečki družini v Gorenjih Skopi- 
cah v občini Brežice. Kot enajstle- 
ten deček je okusil bridkosti druge 
svetovne vojne in bil za štiri leta 
iztrgan iz domačega okolja, ko so 
ga s starši internirali v taborišča v 
Nemčiji. Po osvoboditvi in vrnitvi 
v domovino je nadaljeval šolanje 

in leta 1950 zaključil veterinarski 
tehnikum. Za kratek čas se je za- 
poslil v Idriji, nato pa nadaljeval 
izobraževanje' na Rezervni vojaški 
akademiji. 
Leta 1951 se je zaposlil na Vete- 
rinarskem znanstvenem zavodu 
Slovenije v Ljubljani, v Kliničnem 
laboratoriju Veterinarske bolnice. 
Ob delu je najprej maturiral na 1. 
državni gimnaziji v Ljubljani, ab- 
solviral štiri letnike pedagogike na 
Filozofski fakulteti in julija 1961 
doštudiral na Veterinarski fakul- 
teti v Ljubljani. Po opravljenem 
stažu je bil naslednje leto izvoljen 
za asistenta na Kliniki za prežve- 
kovalce z ambulantno kliniko na 
Veterinarski fakulteti Univerze v 
Ljubljani, ki ji je ostal zvest vse do 
upokojitve decembra 1996. Od leta 
1984 je bil tudi njen predstojnik. 
Njegova akademska pot na Ve- 
terinarski fakulteti je bila izjemno 
plodna. Že leta 1965 je ob sočasnem 
pedagoškem in operativnem delu 
na kliniki in honorarnem poučeva- 

nju na Srednji veterinarski šoli tudi 
intenzivno raziskoval in doktoriral 
z disertacijo Prispevek k etiologiji 
anemije pri govedu na Ljubljanskem 
barju. Leta 1969 je bil habilitiran v 
, docenta z nastopnim predavanjem 
Dispanzerizacija - metoda zdra- 
vstvenega varstva pred presnovnimi 
motnjami. V izrednega profesorja 
je bil habilitiran leta'1978, v redne- 
ga pa 1983. Predaval je predmeta 

Bolezni in zdravstveno varstvo pre- 
žvekovalcev in Klinična-laborato- 
rijska diagnostika ter koordiniral 
predmet Ambulatorna klinika. 
Njegovo široko znanstvenorazi- 
skovalno in strokovno delo je bilo 
usmerjeno v zdravstveno varstvo in 
bolezni predvsem prežvekovalcev. 
Iz bibliografije profesorja Jazbeca 
je razvidno, da je objavil več kot 
450 znanstvenih in strokovnih pri- 
spevkov, med njimi tudi tri knjižne 
publikacije, in sicer dve strokovni, 
Klinično laboratorijska diagnostika 
in Bolezni goveda, ter biografsko 
zgodovinsko Odsev časa v spominih 
na internacijo v letih 1941 do 1945 
in na dopisovanje v letih od 1945 do 
1965, ki jo je izdal leta 2012. 
	Znanstvenoraziskovalno 	in 
'strokovno operativno delo profe- ' 
sorja Jazbeca prav tako odseva v 
183 poročilih različnih projektov. 
Slovensko veterinarsko znanje je 
intenzivno promoviral in plemeni, 
til tudi v mednarodnem prostoru, 
in sicer z več kot 130 udeležbami - 
', 

na konferencah doma in v tujini. 
Od 1968. leta je bil član Svetovne- 
ga bujatričnega združenja, od leta 
1983 član Mednarodnega združe- 
nja za animalno klinično biokemi- 
jo in od leta 1988 ustanovni član 
Mediteranskega bujatričnega zdru- 
ženja. To mu je ob deseti obletnici 
združenja na 6. kongresu v Postoj- 
ni podelilo plaketo in medaljo. Iz- 
popolnjeval se je na Inštitutu Maxa 
Plancka v Marienseeju v Nemčiji 
in v Aberdeenu na Škotskem. 
Za znanstvenoraziskovalno delo 
s področja intoksikacij z orlovo 
praprotjo je prejel nagrado sklada 
Borisa Kidriča, leta 1973. 
Največji del svoje raziskovalno- 
operativne poti je namenil prou- 
čevanju enzootske goveje levkoze 
(EGL) in infekciozne anemije ko- 
pitarjev (lAK). Rezultat njegovega 
dela je bila popolna eradikacija 
EGL v Sloveniji že leta 1986. Leta 
1989 je ustanovil referenčni labo- 
ratorij EGL za Jugoslavijo. lAK mu 
..je uspelo zmanjšati na minimum. 

Za uspešno zatiranje EGL in lAK 
ter obsežno pedagoško dejavnost 
je leta 1985 prejel [esenkovo pri- 
znanje Biotehniške fakultete. 
Njegov prispevek k razvoju kli- 
ničnega laboratorija Klinike za 
prežvekovalce z ambulantno klini- 
ko je bil izjemen. Njegovi sodelavci 
menijo, da je oče veterinarskega 
kliničnega laboratorija. Že leta 
1988 mu je kot prvemu uspelo kli- 
nični laboratorij vključiti v medna- 
rodno kontrolo kakovosti. 
Zasl. prof. Jazbec je bil mentor 
13 magistrom znanosti in sedmim, 
doktorjem znanosti. Od leta 1987 
do 1993 je bil odgovorni urednik 
Veterinarskih novic. Ustanovil je 
Slovensko bujatrično združenje, ki 
uspešno deluje še danes. 
Predano je ohranjal in urejal zgo- 
dovinsko gradivo veterinarstva na 
Slovenskem od njegovih začetkov 
v 18. stoletju. Nikoli ne bom poza- 
bil dneva, ko je del svojega arhiva 
predal Arhivu Republike Sloveni- 
je. Sodelavci smo mu pomagali pri 

fizični selitvi arhiva in bil je neiz- 
merno zadovoljen, rekel mi je: "Pa 
mi je le uspelo ohraniti naše delo, 
zdaj sem lahko miren.« 
Za vidni prispevek pri pedago- 
škem in znanstvenoraziskoval- 
nem delu mu je Zveza veterinarjev 
Slovenije ob 200. obletnici veteri- 
narskega šolstva v Sloveniji in 40. 
obletnici Veterinarske fakultete 
podelila Bleiweisovo priznanje, 
najvišje priznanje na področju ve- 
terinarstva pri nas. 
Univerza v Ljubljani mu je za iz- 
jemno uspešno akademsko pot in 
družbeni prispevek 3. decembra 
2009, na svojo 90. obletnico, pode- 
lila naziv zaslužni profesor. 
Dragi profesor, živeli ste za vete- 
rino, bili ste navdih za prijaznost 
in vztrajnost ter ste in boste vzor 
vrhunskega strokovnjaka. Hvala 
Vam! 
Doc. DR. JOŽE STARiČ, 
predstojnik Klinike za 
prežvekovalce z ambulantno 
kliniko